Suomi päättää osallistumisensa UNMOGIP- operaatioon
![](/documents/1950813/3908670/UNMOGIP+2016_päätös.jpg/0afa8f36-85e2-4648-8c01-752a51b8bc8d?t=1487678011000&width=1200)
Suomi päättää osallistumisensa YK:n UNMOGIP- operaatioon 1.3.2017 mennessä viimeisten suomalaisten sotilastarkkailijoiden kotiutuessa operaatioalueelta 28.helmikuuta.
Intian ja Pakistanin välistä tulitaukoa valvova Kashmirin ja Jammun maakunnissa toimiva operaatio on perustettu tammikuussa 1949 ja Suomi on osallistunut siihen vuodesta 1961. Tasavallan presidentti teki päätöksen osallistumisen päättämisestä 12.8.2016.
Suomalaisten panos on ollut merkittävä operaatiolle osallistumisen aikana. Kaikkiaan suomalaisia on palvellut operaatiossa 220 palvelusaikojen vaihdellessa pääsääntöisesti vuodesta puoleentoista. Suomalaisten tehtävät ovat sijoittuneet operaation esikuntaan sekä Pakistanin ja Intian tulitaukolinjan tuntumassa sijaitseville kenttäasemille.
Kaksi ensimmäistä osallistumisen vuosikymmentä suomalaiset täyttivät operaatiossa kolme tarkkailijan tehtävää, 1980- luvun ajan neljä tehtävää ja vuodesta 1991 operaation loppuun 5-6 tehtävää. Vuosina 2011 - 2015 suomalainen toimi yhtäjaksoisesti myös operaation apulaiskomentajana (Deputy Chief Military Observer) ja vuosina 2002-2004 operaation komentajana (Chief Military Observer). Suomi on pitkään ollut toiseksi suurin operaatioon tarkkailijoita asettava maa ja on profiloitunut myös sotilastarkkailijoiden kouluttajana. Useat operaatiossa palvelevat ulkomaalaiset tarkkailijat ovat käyneet Puolustusvoimien Kansainvälisen Keskuksen järjestämän sotilastarkkailijoille suunnatun kurssin.
Operaation keskeisin tehtävä on tapahtumien ja tulitaukorikkomusten valvonta, tutkinta ja raportointi vuosien 1971–1972 Intian ja Pakistanin välisen sodan jälkeen perustetun tulitaukolinjan tuntumassa. Valvontalinjan tapahtumien ja tulitaukorikkomusten lisäksi sotilastarkkailijat seuraavat humanitaarisen tilanteen kehittymistä Kashmirin ja Jammun maakunnissa, Pakistanissa ja Intiassa. Tulitauko on alueella vuosien saatossa pääosin pitänyt lukuun ottamatta yksittäisiä, mutta vakaviakin, tulitaukorikkomuksia.
Operaation tyypillisenä ja näkyvänä piirteenä on Intian ja Pakistanin varsin erilainen suhtautuminen operaation toimintatapoihin ja tarpeellisuuteen. Tämä on näkynyt tarkkailijoiden kapeana toimintavapautena etenkin Intian puolella.